Kiinan sopimuskauppasatamat olivat satamia, jotka Kiina joutui avaamaan erityisehtoiselle kaupalle Nanjingin sopimuksen jälkeen vuodesta 1842 alkaen, missä Isolle-Britannialle myönnettiin oikeus erityisehdoin viiden kaupungin satamiin. Sopimuskauppasatamien määrä laajeni toisen kerran vuonna 1860.
Lopulta Kiinassa olevien sopimuskauppasatamien määrä kasvoi kahdeksaankymmeneen, mikä oli osoitus Kiinaan pureutuvien ulkovaltojen neuvotteluvoimasta.